Metsä poluton ilahduttaa mieltä
Hurmoksen tuo ranta autio
Vaikka ei kukaan kuule, on seuraa siellä
Syvän meren kuohussakin sointi on
En ihmistä vihaa, vain luonto rakkaampi on... - Lordi Byron
Äiti.
Äiti, auta minua.
Mikä hätänä?
Se ei ollut unta, Walt. En kuvitellut.
Kuulin hänen äänensä. Se oli Chris.
-Kuulin hänet! -Niin, niin.
En kuvitellut sitä.
En varmasti. Hän...
-Kuulin hänet! -Billie...
ALEXANDER SUPERTRAMP HUHTlKUU 1992
WAYNE,
TERVElSlÄ FAlRBANKSlSTÄ!
SAAVUlN KAKSl PÄlVÄÄ SlTTEN.
YUKONlSSA OLl VAlKEAA SAADA KYYTl.
MUTTA PÄÄSlN TÄNNE LOPULTA.
HANKlN KlRJAN PAlKALLlSlSTA KASVElSTA JA ELÄlMlSTÄ.
MlNULLA ON NYT KAlKKl TARVlTTAVA,
JOTTA SELVlÄN LUONNON VARASSA MUUTAMAN KUUKAUDEN.
VOl OLLA, ETTEN PALAA ETELÄÄN VlELÄ PlTKÄÄN AlKAAN.
HALUSlN VAlN SANOA, ETTÄ OLET HlENO MlES.
SULJETTU TALVEKSl
Tätä pidemmälle en voi viedä.
Selvä. Kiitos.
-Jätit roinasi kojelaudalle. -Saat ne.
Hyvä on sitten.
Kiitos vielä.
Hei, odota.
Ota nämä. Pitävät jalat kuivina.
Soittele, jos selviät täältä hengissä. Numeroni lukee saappaissa.
Kiitos.
NYT LÄHDEN
Huhuu.
Onko täällä ketään?
llmeisesti ei!
TAlKABUSSlN PÄlVÄ
Hän kävelee pitkin maita kaksi vuotta.
Ei puhelinta, ei uima-allasta, ei lemmikkejä,
ei savukkeita.
Täydellinen vapaus.
Äärimmäisyyksien ja estetiikan etsijä,
jonka koti on tien päällä.
''Hei, ukko, älä rupea psykoanalysoimaan.''
''Suu kiinni. Vien sinut sinne, minne olemme menossa.''
''Minne olette menossa?''
''Minähän sanoin jo. Emme ole menossa minnekään!''
Kahden vaellusvuoden jälkeen tulee viimeinen, kaikista suurin seikkailu.
Viimeinen taistelu, jossa surmataan
sisimmässä piilevä teennäisyys
ja marssitaan henkisen vallankumouksen voittoon.
Yhteiskunnan myrkyltä paetakseen hän lähtee
ja kävelee yksin pitkin maita
erämaahan kadotakseen.
ALEXANDER SUPERTRAMP TOUKOKUU 1992
Emoryn yliopisto, Atlanta, Georgia. Kaksi vuotta ennen ''Taikabussia''...
...ahkerasta työstänne ja panoksestanne tässä yhteisössä.
Annetaan vielä kerran
aplodit ja onnittelut kaikille.
Nina Lynn Lockwynn.
Vanessa Denise Lowery.
Christopher Johnson McCandless.
Regina Victoria McNabb.
Näen heidät seisomassa omien yliopistojensa arvokkailla porteilla.
Näen, miten isäni kulkee okranvärisen hiekkakiviholvin ali.
Punaiset laatat kiiltelevät kuin veriset levyt hänen yllään.
Näen äitini, joka pari kevyttä kirjaa lanteellaan
seisoo pienitiilisen pylvään vieressä takanaan takorautainen portti,
joka on vielä auki, mustat piikit toukokuun ilmaa halkoen.
He valmistuvat.
He menevät kohta naimisiin. He ovat nuoria. He ovat tyhmiä.
He tietävät vain olevansa viattomia, eivätkä he satuttaisi ketään.
Haluan mennä sanomaan heille; "Älkää tehkö sitä.
"Hän on väärä nainen, hän väärä mies.
"Tulette tekemään asioita, joita ette voi edes kuvitella.
"Teette pahoja asioita lapsille.
"Koette kärsimystä, josta ette ole kuulleetkaan,
"joka saa teidät toivomaan kuolemaa."
Haluan sanoa sen heille siinä toukokuun lopun auringossa.
Mutta en tee sitä. Haluan elää.
Tartun heihin kuin paperinukkeihin, mieheen ja naiseen.
Lyön heidän lanteensa yhteen kuin iskeäkseni kipinää. Sanon;
''Tehkää mitä teette, niin minä kerron siitä.''
Tuolla he ovat, Walt. Näetkö?
Kuka tuon kirjoitti?
Varmaan jompikumpi meistä, vai mitä?
Miksi hän antaa Carinen ajaa autollaan?
Siinä on monta hyvää runoa.
Täytyy mainita siitä Carinelle.
lstu sinä.
Anteeksi. Haen poikani.
Hän valmistui tänään Emory Collegesta.
Minä hoidan tämän.
Hei, Chris! Me jo odotimme.
Pelästyin puolikuoliaaksi, kun loikkasit lavalle sillä tavalla.
-Hei, isä. -Onneksi olkoon, poika.
-lso askel. -Kiitos.
No niin...
Et saisi ajaa Georgiassa.
Minullahan on ajokortti.
Väliaikaisella kortilla
ei saa ajaa toisissa osavaltioissa.
Luulin että riittää, jos kyydissä on joku, jolla on kortti.
Kas niin...
-Jatkuuko tuota kauan? -Ei.
Kaikki juhlivat tänään.
-Jääväthän he baariin? -Jäävät.
Arvosanani riittävät Harvardin oikeustieteelliseen.
Sehän on hienoa.
Se on hieno juttu.
Paljonko sinulla on opiskelurahaa jäljellä?
Täsmälleen 24 500,68 dollaria.
Tarkka summa.
Kävin aamulla pankissa.
Äiti ja minä annamme mielellämme loput Harvardia varten.
Aivan.
Täytyy miettiä vähän.
Minun pitää ensin pakata ja hoitaa asiat täällä.
lsä ja minä haluamme antaa sinulle lahjan.
Pääset eroon tuosta romusta.
Mistä romusta?
Tuosta.
-Ostamme sinulle uuden auton. -Aivan.
Uuden auton?
Mitä minä uudella autolla?
Datsun kulkee hyvin.
Luuletteko, että haluan jonkun kalliin pelin?
Vai huolestuttaako teitä, mitä naapurit ajattelevat?
Emme me mitään Cadillaciä ole ostamassa.
Annamme sinulle uuden auton, jolla on turvallista ajaa.
Tuo saattaa pamahtaa milloin hyvänsä.
Pamahtaa? Älkää viitsikö. Se on hyvä auto.
En tarvitse uutta autoa. En halua uutta autoa.
-En halua mitään. -Hyvä on.
-Aina vain tavaraa, tavaraa, tavaraa. -Hyvä on.
-Kaiken pitää olla niin vaikeaa. -Kiitos.
-Kiitos itsellesi. -Ei hän sitä tarkoita.
Ehkä hän vain haluaa ajaa vanhalla autollaan.
Kiitos. En vain halua mitään.
Chris mittasi itsensä ja läheisensä
ankarilla moraalisäännöillä.
Hei sitten, Chris!
Hän lähti tielle, joka olisi voinut olla armottoman yksinäinen,
mutta löysi seuraa rakkaista kirjoistaan.
Tolstoista, Jack Londonista ja Thoreausta.
Hän pystyi siteeraamaan näitä missä tahansa tilanteessa,
ja siteerasikin usein.
AVUSTUSJÄRJESTÖ OXFAMlLLE 24 000 DOLLARlA
Tässä kaikki säästöni Ruokkikaa joku niillä
Unohdin kysyä, ketä hän olisi siteerannut valmistujaispäivällisellä,
mutta osasin arvata, kuka olisi ollut maalitauluna.
Chrisin pako oli väistämätöntä.
Kun hän lopulta lähti, hän teki sen hänelle ominaisella yltiöpäisyydellä.
1 . LUKU: OMA SYNTYMÄNl
"Emme saa kieltää, miten kiertolaisuus innoittaa meitä.
"Mielissämme se yhdistyy pakenemiseen
"historian, sorron, lain ja ikävien velvoitteiden alta.
"Täydellinen vapaus.
"Ja se tie vie aina länteen."
HYÖKYTULVAN VAARA
Lake Mead, Arizona Heinäkuu 1990
Syötävät villikasvit POHJOlS-AMERlKAN KENTTÄOPAS
Tarvitsen nimen.
ALEXANDER SUPERTRAMP HElNÄKUU 1990
Kesäkuun lopussa
vanhempamme saivat postissa Chrisin lopputodistuksen.
Pelkkiä huippuarvosanoja.
"Apartheid Etelä-Afrikan yhteiskunnassa", A.
"Nyky-Afrikan politiikka ja nälänhätä", A miinus.
Ja niin edelleen. Veljeni oli fiksu kaveri.
Heinäkuun lopussa hänestä ei ollut kuulunut mitään,
ja vanhempani alkoivat huolestua.
Chrisillä ei ollut puhelinta,
joten he päättivät ajaa Atlantaan yllättämään hänet.
Kun he saapuivat asunnolle, se oli pantu vuokralle.
lsännöitsijä sanoi Chrisin muuttaneen toukokuussa.
Hän lähti kaksi kuukautta sitten.
Kun he palasivat kotiin,
jouduin antamaan heille kaikki Chrisille lähetetyt kirjeet.
Ne palautettiin yhtenä nippuna.
Chris oli pyytänyt postia pitämään niitä 1. elokuuta saakka
saadakseen itselleen aikaa.
Tiesitkö sinä tästä?
Hän ei sanonut mitään.
Ymmärsin häntä. Hän oli täyttänyt
järjettömän, tylsän velvollisuutensa käymällä neljä vuotta collegea.
Nyt Chris oli vapaa siitä abstraktista maailmasta,
valheellisesta turvallisuudentunteesta, vanhemmista ja materialismista,
asioista, jotka eristivät hänet olemisen totuudesta.
Pacific Crest Trail, Pohjois-Kalifornia Elokuu 1990
Hei!
-Terve. Hyppää kyytiin. -Kiva.
Hyvä kun näimme sinut tuon älyttömän hatun alta.
Ovi on vähän hankala. Noin. Hyppää kyytiin.
Tässä on Rainey.
-Terve. -Hei vain.
-Minun nimeni on Jan. -Hei. Alex.
Hattupäinen Alex.
-Älä helvetissä. -Jep.
Olet siis ''nahka''.
Mikä ''nahka''?
Nahkakulkuri. Jalan kulkevia kiertolaisia sanotaan siksi.
Me olemme oikeastaan kumikulkureita.
Meillä on auto.
-Älä työnnä minua pois. -Ole kunnolla.
Alexillakin voisi olla auto, mutta hän poltti kaikki rahansa.
Miksi teit sen?
En tarvitse rahaa. Se saa ihmiset varuilleen.
Kyllä vähän pitääkin varoa.
Kirjasi on kyllä hieno,
mutta et pärjää pelkillä lehdillä ja marjoilla.
En tiedä, kannattaako olla riippuvainen muusta.
Missä isäsi ja äitisi ovat?
Elelevät valheessa jossain.
Näytät siltä, että sinua on kohdeltu hyvin. Olisit reilu.
Reilu?
Tiedät, mitä tarkoitan.
Siteerataanpa Thoreauta.
''Älkää antako rakkautta, rahaa, uskoa,
''mainetta tai oikeudenmukaisuutta.
''Antakaa mieluummin totuus.''
Niin kauan kuin Chris ja minä muistimme,
kotonamme oli ollut päivittäisiä raivonpuuskia.
Väkivaltaa, jota jouduimme näkemään. Se oli hyvin todellista.
Se oli myös kuin teatteria.
He panivat meidät esittämään sekä tuomareita että syytettyjä.
Hankin sinulle tällaisen lahjan. Se oli kallis.
lsä oli ollut nuori nero,
jonka NASA värväsi suunnittelemaan satelliittitutkia
vastaukseksi venäläisten Sputnikille.
Myöhemmin hän ja äiti perustivat konsulttifirman,
jossa yhdistyivät äidin käytännön neuvokkuus
ja isän valtavat tiedot.
Katsokaa tätä.
Yrityksen tienattua ensimmäisen miljoonansa
heidän sokeutensa oli vain pahentunut menestyksestä ja rahasta.
Kiitoksia oikein paljon.
Muistan, kun meidät kutsuttiin ensi kertaa
kuulemaan heidän eroaikeistaan.
Meidän piti valita, kumman kanssa halusimme asua.
ltkimme silmät päästämme.
Avioeroa ei tullut,
mutta tappelut ja perhekokoukset eivät koskaan loppuneet.
Chris ja minä suljimme heidät luotamme.
Sanoimme; "Siitä vain.
"Ottakaa ero."
Jessus. Jos heittäisin sinuun tulitikun, saisin samalla ruokaa ja lämmikettä.
Minne Jan menee?
No katsos, ystäväni,
hippirintamalla ei ole kaikki hyvin.
Taidat olla aika uuttera epeli.
Vähäsen.
Hassua, miten asiat tapahtuvat tiettyyn aikaan.
Olen rakastanut tuota naista jo monta vuotta.
Hänellä on oma tarinansa.
Olemme käsitelleet yhtä juttua ihan hissukseen.
Kun törmäsimme sinuun eilen,
se juttu, jota olemme käsitelleet,
alkoi taas vaivata häntä. Tajuatko?
-Kyllä kai. -No mitä?
Tuota...
Joistakin ihmisistä tuntuu, etteivät he ansaitse rakkautta.
He katoavat maailmaan
ja yrittävät sulkea menneisyyteen johtavat aukot.
Onpa pojalla näkemystä. Jeesus!
-Et kai sinä ole Jeesus? -Paraskin puhuja.
Käveletkö veden poikki hakemaan hänet takaisin luokseni?
Ei, pelkään vettä.
Olen aina pelännyt.
Joskushan se pelko on voitettava. Minä uin,
jos sinä kannat puut leiriin.
-Totta helkkarissa. -Sopiiko?
-Hoituu. -Hyvä.
"Meren ainoa anti ovat lujat iskut
"ja hetkittäiset tilaisuudet tuntea itsensä vahvaksi.
"En tiedä merestä paljoakaan,
"mutta tiedän, että sellaista täällä on.
"Tiedän myös, miten tärkeää elämässä on
"ei niinkään olla vahva kuin tuntea itsensä vahvaksi,
"panna itsensä koetukselle edes kerran
"ja löytää itsensä muinaisen ihmisyyden peruskysymyksen ääreltä,
"ypöyksin sen sokean ja kuuron paaden edestä
"apunaan vain omat kädet ja järki."
Nyt tulee iso aalto!
Rainey, minä jäädyn!
Halaa minua.
Merivoimat jyräsi tukikohdan ja jätti sen silleen.
Jäljellä on vain valtava betonilaattojen verkosto.
-Tykkäisit Slabsistä. -Takuulla.
-Jos jatkat sinne asti. -Tykkäisit siitä.
Toisia kulkijoita.
Elävät halvalla auringon alla. Sitä ei voita mikään.
Kuulostaa hyvältä.
Jos tulet, teen sinulle kunnon hatun.
-Lupaatko? -Vannon sen.
Voi, kulta...
-Älä nyt. -Niin.
-Kyllä... -Hyvä on.
Sammutan valon.
KllTOS JAN JA RAlNEY
-Hänestä tuli mieleen... -Tiedän.
Sellaista on elo tää
2. luku: MURROSlKÄ
Ei arvata voi
Minkä varaan uskonsa laittaa Se mitä mukanaan tois
Tästä nousen
Synkät muistot tuhkaksi poltan
Tästä nousen
Virheet kullaksi muutan
Olet tosi hyvä. Olet
satatuhatta kertaa parempi kuin mikään toinen omena.
En ole Superman vaan Supertramp.
Sinä olet Superomena.
Tosi maukas. Luonnonmukainen ja naturelli.
Olet silmäteräni.
Aikaa ei pysäyttää voi Sen kulku on tää
Pian merkkejä ympärilläs Kaikkialla näät
Tästä nousen
Kompassi suuntani näyttää
Tästä nousen
Valttini peliin nyt lyön
Syyskuun alussa Annandalen poliisi soitti
ja ilmoitti, että Chrisin hylätty auto
oli löytynyt Arizonan maantiepoliisin partioalueelta.
Kasviharrastajat olivat löytäneet sen aavikolta.
Se ei näyttänyt siltä, että Chris oli aikonut palata sen luo.
Siinä ei myöskään ollut jälkiä tappelusta.
Poliisi uskoi, että Chris oli jättänyt auton
eikä sitä ollut viety häneltä.
Äiti ja isä saivat siitä lohtua, mutta tunne muuttui pian
oivallukseksi siitä, että Chris ei halunnut tulla löydetyksi.
Taikabussi - 3. viikko
RllSlVAROlTUS
El RllSTAA
Vahva.
Voit tehdä mitä vain. Voit mennä minne vain.
Raha ja valta ovat illuusiota. Se on täällä näin.
Voit olla täällä.
Minä ja sinä.
Yksi, kaksi. Ei, ei.
Kaksi,
kolme...
Älä ujostele. Anna mennä. Hyvä.
Etelä-Dakota 10.9.1990 19 kuukautta ennen bussia
-Hyvä nopeus. -Selvä.
Jos ajaa nopeasti, vehnä jää kyydistä.
Sillä tavalla, ihan suoraan.
Huomaatko, miten se vetää? Pidä suorassa. Olet puimurikuski.
Katso, mitkä maisemat!
Pidä katse pellossa. Katso, että se leikkaantuu.
Katso, paljonko sitä lähtee.
-Miltä tuntuu? -Mahtavalta.
Pidä suorassa. Hienoa.
Pane rahoiksi, kaveri. Nähdään tovin päästä.
Selvä.
Wayne. Minne sinä menet?
Kevin, tiedät, että tykkään sinusta. Vitsailin vain. Lopeta.
-Se oli vitsi. -Pidä huoli omista asioistasi.
-Mitä sinä räyhäät? -En tiedä.
Samalla puolellahan tässä ollaan.
-Piruilu alkaa tympiä. -Olemme samalla puolella.
Jos haluan tussua, antakaa minun saada sitä.
-Mies on tosissaan. -Pelataan nyt vain.
-Pelataan korttia. -Selvä.
Kaksi, neljä... Pelaatte pikkurahoilla.
Pankaa kaikki pöytään.
-Haluatko pelata? -En.
Carthagen kaupungintalo
-Paljonko sinulla on tällä viikolla? -260.
Meillä on 260.
Pidetään 260.
Meillä on yhdeksän tonnia.
Meillä on yhdeksän tonnia, josta pitää päästä eroon.
Tehdään se ruokatunnin jälkeen ennen muita töitä.
Pannaan 500 dollarin varaukset...
Mitä arvelet tästä?
Tykkään tästä.
En usko, että hän pystyy siihen.
Onko täällä kirjastoa tai kauppaa,
josta saa metsästys- ja säilöntäkirjoja?
Jos metsästys, lihan säilöntä
tai vaikka savustus kiinnostaa,
puhu Kevinille. Hän on oikea mies.
Eränkävijä. Miksi se sinua kiinnostaa?
Aion lähteä Alaskaan.
Oikeaan Alaskaan vai kaupunki-Alaskaan?
Alaskassakin on kauppoja.
Alaskan kaupungeissa, ei Alaskassa. Sielläkin on kauppoja.
Ei, oikeaan Alaskaan.
Menen sinne, niin helvetin syvälle kuin pääsen.
lhan yksinäni.
Ei kelloa, karttaa, kirvestä, ei mitään.
Olen vain siellä omillani.
Siellä on isoja vuoria, jokia, taivas, riistaa.
Olen vain. Tiedäthän, erämaassa.
-Erämaassa. -Siellä niin.
-Joo. -Siis...
Mitä aiot tehdä?
Mitä erämaassa tehdään?
Elellään vain.
Eletään siinä hetkessä, siinä ajassa ja paikassa.
Niin.
Kun palaan, saatan kirjoittaa kirjan matkoistani.
Mikä ettei?
Sairaasta yhteiskunnasta pakenemisesta.
-Yhteiskunta! -Yhteiskunta!
-Yhteiskunta! Yhteiskunta! -Yhteiskunta!
Yhteiskunta!
Tiedätkö, mitä en tajua?
En tajua, miksi kaikki ihmiset
ovat jatkuvasti niin vittumaisia toisilleen.
Se on ihan järjetöntä. Tuomitaan,
valvotaan. Se koko systeemi.
-Se vain... -Kenestä nyt puhutaan?
Vanhemmista, hurskastelijoista,
poliitikoista, kusipäistä.
Tämä on virhe.
On virhe mennä liian syvälle noihin juttuihin.
Alex, olet hitonmoinen nuorimies.
Mutta yksi asia on varma.
Olet nuori mies! Et voi leikkiä tulella ja verellä.
-Sinun pitää vähän... -Wayne, mistä sinä oikein puhut?
-Mitä? -Siis...
Verestä ja tulesta.
Kun yrittää leikkiä verellä ja tulella.
Kuka sinä olet neuvomaan?
Kukako olen neuvomaan?
-Niin. -No, terve vain.
-Olen herra lloinen. -Herra lloinen.
Herra lloinen antaa joskus neuvoja.
-Alex, hei... -Olen pahoillani.
Joskus hän... Herra lloinen on aina iloinen.
Arvaa, milloin hän on iloisin?
-Hän ei ole aina. -Milloin?
Aiotko kertoa? Antaa kuulua.
Sanon sen sinulle.
-Kuule... -lstu, ettet satuta itseäsi.
Yksi asia, jota kannattaa miettiä,
on se, mitä Roswellissa tapahtui 1940-luvun lopulla.
Kun verotiedoista kävi ilmi,
että Chris oli antanut säästönsä hyväntekeväisyyteen,
äiti ja isä rupesivat isän sanoin "liikekannalle".
He palkkasivat yksityisetsivän ja tekivät etsintäkuulutuksen.
He olivat päättäneet löytää Chrisin.
Arvelin, että hän oli maankiertäjien mukana lain ulottumattomissa.
Nämä ovat niitä ilmaisia satelliitti-TV:itä.
Sinä sen sanoit, en minä.
Tarvitset aseen. Millainen sinulla on?
Taidan hankkia .22-kaliiperisen kiväärin.
Selvä.
Kun saat saaliin, toimi nopeasti.
Varmista ensin,
että nyljet ruhon kunnolla.
Siihen on vähän aikaa. Tunti tai pari.
Riippuu säästä. Kuumalla säällä vielä vähemmän.
Katso, etteivät kärpäset pääse lihalle.
Jos ne pääsevät paskomaan toukkiaan
ja kaiken maailman matoja, silloin on jo myöhäistä.
POlSTA SUOLET, MAKSA, MUNUAlSET, SYDÄN.
Saitte kiinni.
Varoitin Wayneä niistä mustista bokseista.
Herra Westerberg. Scott Baker FBl:sta. Tiedätte asiamme.
-Melkoinen joukko. -Jep.
Voisitko vetää vetskarin? Kiitos.
-Mentiin. -Valitan, pojat.
Homma seis vähäksi aikaa.
Alex, saat tulla minulle töihin koska vain.
Gilillä on palkkasekit. En viivy kauan.
Alex, mene Alaskaan vasta keväällä. Suuntaa etelään.
Kun Chris pääsi high schoolista,
hän osti sen käytetyn Datsunin ja ajoi sillä maan halki.
Hän oli poissa melkein koko kesän.
Älä nyt. Naapurit näkevät, kulta.
Osaatko suihkuttaa?
Kun hän palasi, säntäsin heti hänen huoneeseensa.
Hän oli etsinyt käsiinsä vanhoja perhetuttuja Kaliforniassa.
Hän sai tietää, että vanhempiemme tarinat rakastumisesta ja häistä
olivat laskelmoituja valheita, joihin kätkeytyi ruma totuus.
lsä oli jo naimisissa heidän tavatessaan.
Chrisin jo synnyttyä
isä sai toisen pojan ensimmäisen vaimonsa Marcian kanssa,
jonka kanssa hän oli vielä virallisesti naimisissa.
Tämä seikka teki yllättäen minusta ja Chrisistä äpäröitä.
Röyhkeytensä ansiosta isä ei nähnyt aiheuttamaansa tuskaa.
Ja äiti, nuoren rakastajattaren häpeässään,
auttoi isää petoksessa.
VESlHllHTOA
Kristallin hauraus ei ole heikkoutta vaan hienoutta.
Vanhempani tiesivät, että kristallia on käsiteltävä varoen,
ettei se säry.
Mitä taas tuli veljeeni, he eivät tajunneet tai välittäneet,
että heidän salailunsa
rikkoi hänet sirpaleiksi, jotka satuttaisivat heitä.
Heidän valheellinen avioliittonsa ja isän hylkäämä toinen poika
tuhosivat Chrisin koko todellisuuden.
Hän tunsi elämänsä kääntyvän kuin joki,
joka alkaa yhtäkkiä virrata ylämäkeen.
Nämä paljastukset vahingoittivat Chrisin identiteettiä.
Hänestä tuntui, että koko lapsuus oli vain kuvitelmaa.
Chris ei kertonut heille tietävänsä
ja pakotti minutkin lupaamaan, etten kertoisi.
Ei minulla ole varaa neljään. Kuka sen maksaa?
Bryanillakaan ei ole varaa siihen.
Voinko auttaa?
Jos haluan meloa joella,
missä on paras lähtöpaikka?
Odota hetki.
Mikä lähtöpaikka? Onko sinulla kokemusta?
-Eipä juuri. -Eikö yhtään? Entä lupa?
Mikä lupa?
Joella melomiseen tarvitaan lupa.
Voit tehdä hakemuksen. Hanki vähän kokemusta,
niin panen sinut odotuslistalle.
Ei, täällä on joku poika.
Onko joella melomiseen odotuslista?
On.
-Siitä tulee... -Kauanko joudun odottamaan?
Odota vähän.
Mukana olemme joko sinä ja minä
tai sinä, minä ja hän.
Seuraava vapaa aika on 1 7.5.2003.
Hyvä. Tehdään se siis kolmestaan.
Kaksitoista vuotta?
-Mitä? -Kaksitoista vuotta?
Että pääsee melomaan joella.
Soitan kohta.
Voit odottaa
tai mennä opastetulle lauttaretkelle.
Viime hetken peruutuksia tulee joskus,
mutta se maksaa 2 000 dollaria.
Kiitoksia.
Kypärä!
Olen Supertramp!
"Jos myönnämme, että ihmiselämää voi hallita järjellä,
"tuhoamme mahdollisuuden elämään."
Hei!
Hei.
Tule tänne.
Meillä on hot dogeja.
-Minä olen Mads. -Mads?
-Hei. -Mads.
-Alex. -Hei, Alex.
Hei. Minun nimeni on Sonja.
Hei, Alex.
Olemme Kööpenhaminasta. Sinä tulet koskesta.
Niin tulen.
-Olet ihan hullu. -Luoja!
Tule pois sieltä. Hän on hullu.
Laitan sinulle hodarin. Pikku hetki.
Täällä on mahtavaa, vai mitä?
Tämä on luontoa.
Minne olet menossa?
-En ole vielä päättänyt. -lhan tosi?
Me viihdymme täällä. Kiva tavata sinut.
Tosi kiva.
Kävimme Los Angelesissa, sitten Las Vegasissa.
Las Vegasissa on mahtavaa. Maailmankaikkeus on ihana.
-Maailmankaikkeus on ihana. -Tiedäthän?
-Joo. -Koko maailmankaikkeus.
Hän tarkoittaa kaupunkia. Hän osaa huonosti englantia.
Sitten tulimme tänne. Tykkään hänestä, vaikka hän on hölmö.
Tiesitkö, että täältä pääsee Meksikoon asti?
-lhan tosi? -Joo.
Täältä voi meloa kajakilla
Hooverin padolle asti, kiertää sen
ja laskea jokea pitkin Meksikoon!
-lhan tosi? -Joo.
Vauhtia!
Hän on joskus vähän hidas.
-Tässä kartta. -Tykkään hänestä silti.
-Tässä. Hooverin pato. -Okei.
Noin 330 kilometriä.
-Entä maileina? -Jotain 200 mailia.
-200 mailia. -Vai 200 mailia.
Voisinkohan meloa
Kalifornianlahdelle asti?
Joo, voit. Minä voin tulla mukaan.
Jätetään Sonja tänne. Otetaan kajakki.
Ei, mennään Meksikoon saakka.
Jokaisen miehen sydämessä on meksikolainen nainen.
Voi ei.
Täytyy mennä. Sori.
-Mitä nyt? -Miksi?
Jokipartio on perässäni. En saisi olla täällä.
Täällä pitää olla lupa
hallitukselta tai joltain, eikä minulla ole.
Jos näette metsänvartijoita,
sanokaa, ettette ole nähneet minua.
Selvä.
Olen tosi pahoillani. Olisi kiva jäädä.
Pidä huolta itsestäsi.
-Hei sitten, Mads. -Oli kiva tavata.
-Hei, Alex. -Kunpa voisin jäädä.
Terveisiä Meksikoon.
Hei sitten!
Jouluun oli pari kuukautta.
Viimeisin uutinen oli se, että hänen autonsa oli löydetty.
Eräänä aamuna herätessäni minua vaivasi ensimmäistä kertaa,
että Chris ei ollut ottanut minuunkaan yhteyttä.
Kulta.
Minä täällä. Olen pahoillani. Kaikki on minun syytäni.
Anna toinen tilaisuus.
Ole kiltti. Anna minulle tilaisuus.
Puhelin huutaa lisää rahaa,
eikä minulla ole, joten pidä kiirettä.
Älä lyö luuria kiinni.
Ottakaa tästä.
Kiitos.
Taivaalta putosi lantti,
joten olen vielä täällä.
Minulla on vielä 25 senttiä... Ei, ei, ei.
Mietin, miksei hän ollut soittanut minulle.
Hän olisi voinut sulkea luurin, jos joku muu olisi vastannut.
Miksei hän lähettänyt kirjettä jonkun ystävän kautta?
Se sattui,
mutta vakuutin itselleni, että kaikki oli hyvin.
Hän tiesi minun rakastavan häntä niin paljon, että kestin epätietoisuuden.
Auttoi, kun pidin mielessä, että se ei ollut pelkkää kapinointia
tai vihaa, mikä häntä ajoi.
Chris oli aina pyrkinyt eteenpäin. Hän oli seikkailija.
TOPOCKlN SOLA
HAVASUN SUOJELUALUE
Neljän vuoden ikäisenä
hän käveli kerran aamukolmelta kuuden korttelin päähän.
Hänet löydettiin naapurin keittiöstä
tonkimasta heidän makeislaatikkoaan.
Se, mitä hän oli nyt löytänyt, maistui kai todella makealta.
WAYNE
KAUHEAA AJATELLA SlNUNLAlSTASl MlESTÄ HÄKlSSÄ.
KULJESKELU ON LllAN HELPPOA, KUN ANNOlT NllN PALJON RAHAA.
ELÄMÄ OLl JÄNNlTTÄVÄMPÄÄ, KUN OLlN PENNlTÖN.
OLEN PÄÄTTÄNYT JATKAA TÄTÄ ELÄMÄÄ VlELÄ JONKlN AlKAA.
NAUTlN TÄSTÄ VAPAUDESTA JA KORUTTOMASTA KAUNEUDESTA...
Cortezin meri 2.12.1990
-Asuit siis 36 päivää luolassa? -Niin.
Miten pääsit Meksikoon?
Morelosin patoaukon läpi.
Joki kuivuu pian sen jälkeen.
Siellä on vain kastelukanavia pohjoisessa olevien patojen takia.
Kannoin kajakin aavikon halki ja liftasin Golfoon.
Mutta sitten hiekkamyrsky vei kajakin mukanaan.
Kävelin takaisin pohjoiseen. Ja tässä olen.
Et voi ylittää rajaa ilman henkilöpapereita.
-Onko selvä? -On.
Olen niellyt sen verran hiekkaa, että haluan kaupunkiin.
Hyvä on. Odota siinä.
Jotkut kysyvät; "Miksi juuri nyt?"
Vastaus on selvä. Maailma ei voi enää odottaa.
Tiedätkö, mitä kello on?
-Paljonko kello? -Kelloko?
Niin.
Okei.
LOS ANGELESlN LÄHETYSSEURA
Molemmat puolet.
Minulla ei ole enää kirjoitusalustoja, joten pyydä toisilta.
-Seuraava. -Hei.
Miten saisin henkilötodistuksen?
-Oletteko kadottanut paperinne? -Olen.
Eikö teillä ole syntymätodistustakaan?
Oho.
Teidän pitää selvittää asia ajoneuvohallintokeskuksessa.
Menkää sinne aamulla. Lähin virasto on Montebellossa.
Maksamme bussilipun.
Käykää hakemassa lippu täältä.
-Selvä. -Mikä teidän nimenne on?
-Alexander Supertramp. -Mikä?
-Alexander Supertramp. -Supertramp. lhanko totta?
Kyllä.
Selvä, Supertramp. Voin antaa sinulle yhden jutun.
-Tässä. -Voi, kiitoksia.
Eipä kestä.
-Vielä yksi juttu. -Niin?
Olisiko teillä yöpaikkaa minulle? Olen pahoillani...
Totta kai. Laita nimesi tuohon.
Täytä tämä, niin järjestän sen. Minulla ei ole...
-Mitä siellä tapahtuu? -Ei mitään. Anteeksi.
-Olkaapa kunnolla. -Kiitoksia.
Vai Supertramp?
Tiedät, miten tämä toimii.
Liikettä!
Kiitos, mutta en tarvitsekaan vuodetta.
Nytkö sinä jo lähdet? Supertramp!
3. luku: MlEHUUS
Näytä kasvosi. En koskaan unohda kasvoja.
Jos näen sinut vielä, en pidätä vaan tapan.
Tämä on hitto vie rautatie,
ja teemme mitä vain,
että te pummit pysytte loitolla.
Selvä.
Onko sinulla henkilötodistusta?
-Ei ole. -Eipä tietenkään.
Viimeinen kerta, kaveri.
Valmista.
Hyvä poika!
Sillä tavalla! Lopultakin.
Taikabussi - 7. viikko
Sitä ymmärrä mä en
Miksi ahneus Elämäämme ohjailee
Luulet että kuuluu haluta enemmän kuin tarvitsee
Että kun kaiken saat, pääset vapauteen
Yhteiskunta, hullu oot
Ethän kaipaa, pois kun meen
Kun tahtoo enemmän kuin omistaa Sitä puutteeksi luulee
Kun ajattelee enemmän kuin tahtoo Paha mieleen tulee
JÄRJESTYS
lsomman talon tarvitsen
KARTOlTUS
LEVEÄ JOKl
Kun omistaa enemmän kuin tajuaa
Tila koskaan riitä ei
Yhteiskunta, hullu oot
Ethän kaipaa, pois kun meen
RAlVAA METSÄSTYSPOLUT
Yhteiskunta, hullu oot
Ethän kaipaa, pois kun meen
Kiitoksia.
Chrisin collegeaikojen kirjeistä näki,
että hänen ahdistuksensa ja ongelmat äidin ja isän kanssa jatkuivat.
Hän sanoi, että olin ainoa ihminen,
joka tajusi, mitä hän tarkoitti.
Kenen rahoilla ostelet näitä helkkarin lahjoja?
Käyn töissä. En puhu mitään,
koska sinä tepastelet flirttailemassa kaikkien kanssa.
Yritän luoda firmalle kontakteja!
Et välitä vähääkään minun tekemisistäni!
En halua puhua tästä enää.
Älä käännä minulle selkääsi, nainen!
Lapset! Katsokaa, mitä isä tekee minulle.
Luojan tähden, katsokaa, mitä äitinne saa minut tekemään.
Haista paska! Vihaan sinua!
Juhlia ei tule. Perun joulun tältä vuodelta.
Ai perut joulun? Jumalako luulet olevasi?
Juuri niin! Olen Jumala!
Et ole. Et voi perua joulua.
Jauhat pelkkää paskaa!
ERÄMAAN KUTSU
YKSlN
ERÄMAASSA ALEXANDER
RANSKlKSlA SAA HElTTÄÄ ROSKllN
Kymmenen ihmistä odottaa!
Alex, en halua nalkuttaa. Pärjäät hienosti.
Haluan pitää sinut töissä, niin että pääset Alaskaan,
mutta sinun pitää alkaa käyttää sukkia.
Kun Chrisin katoamisesta oli kulunut lähes vuosi,
vanhempieni raivo, epätoivo
ja syyllisyydentunto alkoivat väistyä tuskan tieltä.
Ja tuska näytti lähentävän heitä.
Jopa heidän kasvonsa muuttuivat.
Äiti uskoi näkevänsä Chrisin
joka kerta nähdessään yksinäisen kulkijan.
Pelkään äidin puolesta.
Äiti hänessä vaistoaa menetyksen, joka on niin valtava
ja peruuttamaton, että järki torjuu koko ajatuksen.
Alan epäillä, ymmärränkö Chrisiä sittenkään,
mutta muistutan itseäni,
että nämä eivät ole ne vanhemmat, joiden kanssa Chris varttui,
vaan menetyksen pakottaman pohdiskelun pehmentämiä ihmisiä.
Kaikki, mitä Chris sanoo, on tuotava julki.
Uskon, että hänen tekonsa ovat välttämättömiä.
Tämä on meidän elämämme.
lsoa riistaa. Tosi isoa riistaa.
Löytyi.
Hitto!
Menkää pois!
''lsi, saanko minä sytyttää grillin?''
''Saat hakea sytytysnesteen, poika.''
''Ole kiltti, isi.''
''Miksei, Walt? Sehän on hyvä ajatus...''
''Ole hiljaa, Carine!
''Ei, Billie. Olen sanonut jo. En sano toista kertaa.
''Onko selvä?
''Kuulitko? Kuulitko, nainen?
"Kuulitko, nainen? Kuulitko, nainen?"
"Anteeksi. Anna anteeksi, Walt."
Voi paska.
Ei! Hitto!
Hitto vie! Perkele!
MATOJA NYT JO! SAVUSTAMlNEN El TOlMl.
PlLALLE MENl. KUNPA EN OLlSl AMPUNUT HlRVEÄ.
SE OLl YKSl ELÄMÄNl SUURlMMlSTA TRAGEDlOlSTA.
"Siellä tunsi voiman, jonka ei tarvinnut myötäillä ihmistä.
"Se oli pakanuuden ja taikauskoisten riittien sija,
"jota asuttavilla ihmisillä oli läheisempi yhteys kiviin
"ja villieläimiin kuin meillä."
4. luku: PERHE
Sunni.
Hei, Sunni. Tule tänne.
Ei. Ei!
18.12.1991 4 kuukautta ennen bussia
SLAB ClTY TERVETULOA
Tähtään nyt Alaskaan.
-Niin. -Alaskaan.
Aplodit Hullulle Cainille!
Aplodit Slab Cityn omalle Tracy T;lle!
Hei. Nimeni on Tracy.
-Tracy! -Hyvä!
Jack London on kuningas.
Jäätkö luoksemme vielä kauaksi aikaa?
Odotan sekkiä viimeisestä työstäni.
Haen sen Salton Citystä joulun jälkeen.
Alan valmistautua Alaskaa varten.
Aloitan voimisteluohjelman tänä iltana, kun aurinko laskeutuu.
Kun saan sekin,
etsin vuoria, joilla voin harjoitella kiipeilyä kevääseen asti.
Täytyy katsoa, kuinka pitkälle rahat riittävät.
Minun täytyy ostaa vielä paljon tarvikkeita.
Joudun ehkä hankkimaan vielä töitä.
Me voimme maksaa sinulle kioskissa istumisesta.
En ota sinulta rahaa, Rainey.
Oli kiva törmätä teihin.
Teillä näyttää menevän hyvin.
-Meneehän meillä. -Niinkö?
Tosi hyvin.
Siitä puheen ollen,
sinun pitäisi esittäytyä pikku Joni Mitchellille.
Minä...
-Hei. -Hei.
Myytkö kirjoja?
Myyn. Me myymme.
Hän myi.
Pidän lukemisesta.
-Pidätkö? -Joo.
Hyvä.
Kuulin laulusi eilen.
-Olen surkea. -Etkä ole. Laulat kauniisti.
Kiitos.
Ajattelin patikoida Salvation-vuorelle.
-Tuletko mukaan? -Okei.
JUMALA ON RAKKAUS
JEESUS RAKASTAA SlNUA PELASTUS
-Hei. -Hei, Alex.
Voin näyttää teille paikkoja. Tulin tänne vuonna 1984.
Täällä käy paljon turisteja.
He katsovat tuota autonovea. Tykkäävät siitä.
Hain lisää autonovia ja pulttasin ne kiinni.
Mistä sait puhelinpylväitä?
Laakson asukkaat tykkäävät minusta.
Koko maailma taitaa tykätä minusta.
Haluan olla viisas ja rakastaa myös heitä.
Siinäpä se. Se on jännittävää.
Uskot siis rakkauteen.
Kyllä. Täysin.
Tämä rakkaustarina koskee meitä kaikkia.
Jumala todella rakastaa meitä.
Riittääkö se vastaukseksi?
-Riittää. -Hyvä.
Hieno paikka. Täällä on niin vapaata ja kaunista.
En lähtisi täältä vapaaehtoisesti, vaikka saisin 10 miljoonaa.
Viihdyn täällä aavikolla. Asun juuri siellä, missä haluan.
Ja asiat vain paranevat. Nuo isot tankit
olivat merijalkaväen likaviemäreitä toisessa maailmansodassa.
Kokeile painaa kätesi siihen.
Minäkin painan. Se on hauskaa.
Oikein hyvä.
Pyyhkikää kätenne paitaani, jos haluatte.
Tässä tulee nälkä.
Olin vain pari vuotta Tracyä vanhempi, kun tulin raskaaksi.
-Oho. -Niinpä.
Luulin, että mieheni ja minä toisimme rauhan maailmaan,
tekisimme vauvoja ja olisimme ikuisesti yhdessä.
Siinä ei käynyt ihan niin.
Hän jätti minut.
Joten minä...
Oli miten oli,
kasvatin Renon yksin. Poikani nimi on Reno.
Sitten tapasin Raineyn.
Se oli hienoa. Meillä meni ensin tosi hyvin.
Reno oli silloin jo teini-ikäinen,
ja hänestä oli tulossa mies.
En ole kuullut hänestä kahteen vuoteen.
En tiedä, missä hän on.
Toivottavasti tapaan hänet joskus.
Tietävätkö sinun vanhempasi, missä olet?
Ruoka on valmista, jos teillä on nälkä.
Onhan meillä.
Ei minulla ole hätää.
Tuletko syömään?
Tai istutaan täällä. Voin istua täällä kanssasi koko yön.
Mennään.
Tulkaa. Ruoka jäähtyy.
Katso. Vai halpaa? Sehän sopii sinulle, Denise.
Tyttö käy niin kuumana, että hyppää kohta seipääseen.
Ja sinä se vain jumppaat kuin joku bodarimunkki.
-Jan taisi kertoa sinulle Renosta. -Joo.
Lapset osaavat olla inhottavia vanhemmilleen.
Aiotko tavata omasi?
Minulla on vain yksi suunnitelma.
Se on ilmeisesti Alaska.
Alaska.
Huhuu.
-Hyvää joulua. -Tule sisään.
Vanhempani ovat kaupungissa.
Ei.
Ovatpa. He menivät soittamaan mummolle jouluntoivotukset.
Tarkoitan, että emme voi tehdä sitä.
Miksi?
Kuinka vanha sinä olet?
Kahdeksantoista.
Seitsemäntoista.
Minä vuonna olet syntynyt?
Olen kuusitoista.
Tehdäänkö jotain?
Voit lähettää postia tähän osoitteeseen Etelä-Dakotaan.
Saan sen, mutten tiedä milloin.
Olet aika ihmeellinen.
-Niinkö? -Niin.
Ja muista,
että jos haluat elämässä jotain, tartu siihen.
-Pidä huolta itsestäsi. -Samoin.
-Uudenvuodenlupaus? -Täytyy yrittää.
Otahan reppusi ja ala kalppia.
En pysty halaamaan sinua.
Hei.
Hei hei!
Sitä seurasi isän sanoin puolentoista vuoden "jähmettynyt tilanne".
Taikabussi - 9. viikko
Chrisin katoaminen alkoi kalvaa minua täydellä teholla.
''Olen kokenut paljon.
''Nyt uskon tietäväni, mitä onneen tarvitaan.
Perheonni
''Rauhaisaa elämää maaseudulla
''ja tilaisuus olla hyödyksi ihmisille, joille on helppo tehdä hyvää
''ihmisille''
''ja jotka eivät ole tottuneet siihen, että heille tehdään hyvyyttä.
"Ja työtä, josta on toivon mukaan jotain hyötyä.
''Sitten lepoa, luontoa, kirjoja, musiikkia,
''lähimmäisenrakkautta.
''Se on minun käsitykseni onnesta.
"Ja sitten, kaiken sen kukkuraksi, sinä aviokumppanina
"ja kenties lapsiakin.
"Mitä muuta mies voisi haluta?"
Tulee aamu, jolloin tunnen
Ettei ole mitään salattavaa
Kun täältä lähden Tunne outo on
Sydämeni muistaa Tämän paikan aina
Yhtä varmasti kuin elän Yhtä varmasti kuin suren
Pidän tämän viisauden lihassani
Lähden täältä uskoen Enemmän kuin ennen
Ja minulla on syyni
Minulla on syyni tänne palata
Kun tätä pallonpuoliskoa tallaan
Saan lopultakin kadota
Olen haavoittunut Olen parantunut
Nyt lopultakin saan
Saan lopultakin saapua
Yhtä varmasti kuin hengitän Yhtä varmasti kuin suren
Pidän tämän viisauden lihassani
Lähden täältä uskoen Enemmän kuin ennen
Tällä rakkaudella ei ole rajaa
KATASTROFl! JOEN YLlTYS ON MAHDOTONTA!
SATAA - OLEN YKSlNÄlNEN,
PELOTTAA.
Viimeinen luku: VllSAUS
Missä leirisi on?
Hieman Oh My God -lähteestä eteenpäin.
Olen asunut täällä kohta kuusi vuotta,
enkä ole kuullut sennimisestä paikasta.
-Näytä, miten sinne mennään. -Selvä.
-Ron Franz. -Alex.
Mistä olet kotoisin?
-Länsi-Virginiasta. -Selvä. Alex Länsi-Virginiasta.
Oh My God -lähteet Anza Borregon autiomaa - 12.1 .1992
Onpa melkoinen paikka.
Eikö sinua...
Eikö sinua huoleta nuo pilvenpolttajat ja nudistit?
Ei. He pysyvät omissa oloissaan.
Vaikutat terävältä nuorukaiselta. Vai osuinko väärään?
Uskon olevani melko järkevä.
Sitähän minäkin.
Kauanko olet ollut täällä?
-Pari viikkoa. -Missä sitä ennen?
Olen kierrellyt siellä täällä.
-Kuinka vanha olet? -23.
23-vuotias!
Eikö sinun pitäisi olla opiskelemassa?
Ja hankkia töitä. Tehdä elämälläsi jotain.
Kuulkaa, herra Franz,
urat ovat 20. vuosisadan keksintöä. En halua sellaista.
Älkää minusta huolehtiko. Olen käynyt collegen.
En ole osaton. Elän näin vapaasta tahdostani.
-Hiekan keskellä. -Niin.
-Missä perheesi on? -Minulla ei ole enää perhettä.
Se on ikävää.
Haluaisin näyttää teille erään asian.
Tulkaa.
Aika jyrkkä. Tämä alkaa olla liian korkea minulle.
Hyvä on.
Puolivälistäkin on komeat maisemat, vai mitä?
Huipulta näkee Salton Seahin saakka.
Salton Seahin saakka?
Niin.
Voi tavaton.
-Ettekö halua kiivetä laelle? -En. En harrasta tällaista.
Olin suurimman osan elämästäni armeijassa.
Uudenvuodenaattona 1957 olin Okinawassa.
Vaimo ja poika olivat täällä kotona. He olivat menossa autolla jonnekin,
kun joku humalainen ajoi suoraan heitä päin.
Kumpikin kuoli.
Sitä luulisi, että vihoviimeinen asia, mitä haluan tehdä,
on juoda viskiä.
Mutta silloin tuntui, etten voinut tehdä mitään muuta.
Join oikein urakalla.
Pian tajusin,
etten voinut surra vaimoani ja poikaani pullon kanssa.
Ryhdistäydyin ja lopetin juopottelun
täysin kylmiltään.
Olen asunut tällä tavalla siitä lähtien.
Käyttekö koskaan matkoilla?
En. En raaski jättää hommiani.
Kaiverran nahkaa. Minulla on paja autotallissa.
Pärjään sillä ja eläkkeelläni.
Jos edes harkitsen matkoille lähtöä,
tilaukset alkavat kasaantua.
Haluaisin nähdä pajanne, kun olemme syöneet.
-Haluaisitko? -Kyllä.
Toivoinkin, että sanoisit niin.
-Uskomattoman taipuisaa. -Niin on.
Märkää nahkaa voi todella...
-Se on kuin voita. -Niin.
Uskomatonta. Sitten se kovettuu muotoonsa.
lske sitä voimalla.
Olin Etelä-Dakotassa viljalaitoksessa töissä
Wayne-nimisellä kaverilla. Hän oli hyvä tyyppi.
Meloin Colorado-jokea
Grand Canyoniin saakka ja laskin koskia,
mikä oli pelottavinta, mitä olen koskaan tehnyt.
Sitten jatkoin Coloradoa Meksikoon Golfoon ja jäin jumiin.
Salvation-vuoristo. The Slabs.
Mitä N-kirjain tarkoittaa?
Pohjoista.
Alaskaan?
Mitä helkkaria sinä pakoilet?
Voisin kysyä sinulta samaa.
Paitsi että tiedän jo vastauksen.
Tiedät vai?
Kyllä tiedän. Sinun pitää palata maailmaan.
Lähteä yksinäisestä talostasi, pikku pajastasi.
Lähde tien päälle.
Elät vielä kauan, Ron.
Sinun pitää tehdä raju elämänmuutos.
lhmissielun pohjana ovat uudet kokemukset.
Ja sinä itsepäinen vanha ukko istut vain persiilläsi.
-lstun persiilläni? -Niin.
Minäpä näytän, kuka tässä istuu!
Vai itsepäinen vanha ukko!
Näytän sinulle!
Ala tulla sitten!
Vai istun persiilläni!
Ala tulla, vanha ukko. Kiipeä.
lstun persiilläni!
Ala tulla.
Hienosti menee.
-Vielä. Vielä vähän, Ron. -Joo!
Näkeekö joku tämän? Jumala, näetkö sinä?
Joo.
-Oletko kunnossa? -Mokoma pölvästi!
Minulla tulee ikävä sinua.
Ja minulla sinua. Mutta olet väärässä, jos luulet,
että elämän suurimmat ilot ovat ihmissuhteissa.
Jumala on pannut iloa kaikkialle. Sitä on kaikessa.
Kaikessa, mitä koemme.
lhmisten pitää vain katsoa asioita eri tavalla.
Aion pitää tuon mielessä.
Varmasti.
Halusin kertoa erään jutun.
Olen päätellyt pari juttua
siitä, mitä olet kertonut vanhemmistasi.
Tiedän, että et perusta kirkosta.
On kuitenkin jokin isompi asia, jota me kaikki kunnioitamme,
ja sinäkin kutsut sitä Jumalaksi ihan mielelläsi.
Mutta anteeksianto
on rakastamista.
Ja kun rakastat,
Jumalan valo laskeutuu päällesi.
-Jumalauta! -Mainitsin jo kielenkäytöstäsi.
Minähän sanoin!
Missä ne helvetin eläimet ovat? Minulla on nälkä!
Helvetin kova nälkä!
"Hän löysi hetkeksi elämänsä tarkoituksen.
"Hänet oli pantu maan päälle ymmärtämään sen villi lumo
"ja kutsumaan joka ikistä asiaa sen oikealla nimellä."
''Sen oikealla nimellä.''
Mikä tämä on?
Tämä on Viburnum edule.
Hedysarum alpinum.
Hedysarum alpinum on villiperunan juuri.
Epilobium angustifolium. Maitohorsma.
VlLLlPERUNAN JUURl
Villihajuherne - syömäkelvoton
Villiperuna - alaskanporkkana syötävä
myrkyllinen
yhdensuuntaiset suonet
myrkytyksen oireita ovat
halvaus, ruoansulatusvaivat ja pahoinvointi.
kasvit muistuttavat toisiaan
Johtaa hoitamattomana nälkiintymiseen
ja kuolemaan.
Voi vittu!
100. PÄlVÄ! SELVlSlN!
OLEN HElKOMPl KUlN KOSKAAN.
OLEN KlRJAlMELLlSESTl ERÄMAAN ARMOlLLA.
22.3.1992
Hei.
Miksi olet jo jalkeilla? Kello on puoli neljä aamulla.
Kuulin, kun nousit sohvalta puoli tuntia sitten.
Minusta tuntui, ettet ilmestyisi aamiaiselle.
Ajan sinut jonnekin, missä voit nousta junaan,
lentokoneeseen tai liftata, ettet jää tänne aavikolle.
Veisin sinut Alaskaan asti, ellei minulla olisi aamumessua.
-Ei sinun tarvitse. -Mutta minä haluan.
Että pääset alkuun siinä hommassasi.
-Suurelle... -Tiedän.
Suurelle Alaskan-seikkailullesi.
Tässä on viidakkoveitsi.
Taittuva onkivapa ja muita pikku juttuja.
-Ron... -Ota nyt ne.
Käyn pukemassa. Nähdään autolla.
No niin, ystäväiseni.
Niin.
Sain idean.
Äitini oli ainoa lapsi.
lsä samaten.
Minä olin heidän ainoa lapsensa,
joten kun kuolen, se päättyy siihen.
Se on sukuni loppu.
Mitä sanoisit, jos adoptoisin sinut?
Voisin olla vaikka isoisäsi.
Ron,
voimmeko puhua tästä, kun palaan Alaskasta?
Sopiiko se?
Joo. Tehdään niin.
No niin, Ron.
Kiitos.
Miltä hänen äänensä kuulosti?
Mistä hän kertoisi nyt?
...yhdeksän, kymmenen.
Tajusin, että ajatusteni sanat olivat yhä merkityksettömämpiä.
Chris kirjoitti tarinaansa,
ja hänen se pitäisi kertoa.
ONNl
ON TODELLlSTA
VAlN
JAETTUNA
MlNULLA ON OLLUT ONNELLlNEN ELÄMÄ. KllTOS HERRALLE.
HYVÄSTl JA JUMALAN SlUNAUSTA KAlKlLLE!
"Kutsua jokaista asiaa sen oikealla nimellä.
"Sen oikealla nimellä."
Mitä jos hymyilisin
ja juoksisin syliinne?
Näkisittekö silloin sen,
mitä minä näen nyt?
Christopher Johnson McCandlessin muistolle
12.2.1968 - 18.8.1992
Metsästäjät löysivät Chrisin ruumiin 2 viikon kuluttua kuolemasta.
(tämä omakuva oli hänen kameransa filmillä)
19. syyskuuta 1992
Carine McCandless vei veljensä tuhkat
Alaskasta itärannikolle. Hän kuljetti ne lentokoneessa
...repussaan.
Kiitos Jon Krakauerille opastuksesta
sekä Waltille, Billielle, Carinelle
ja koko McCandlessin suvulle urheasta tuestaan
elokuvan teon aikana.